České vánoční zvyky a tradice aneb Stromečku vstávej, ovoce dávej!
Naši předkové se snažili předvánoční a vánoční čas vyplnit láskou a vzájemným porozuměním. Kéž bychom tak mohli učinit i o letošních Vánocích. Určitě bychom si to přáli, i zasloužili.
K Vánocům se váže mnoho českých vánočních zvyků a tradic. Venkovská mládež sotva ráno vstala, běžela do zahrady a třásla ovocnými stromy spolu s pěknou říkankou: „Stromečku vstávej, ovoce dávej, zaklep se, zatřes se, vždyť jsou Vánoce!“ Tím si děti vyprošovaly pro příští rok co nejplodnější úrodu.
Snad v každé rodině se vánoční tabuli věnuje zvláštní péče. Prostírá se na nejlepším nádobí a nechybí ani vhodná výzdoba z chvoje a jmelí. Při vánoční večeři se dodržovala stará pověra, a to, aby počet stolovníků nebyl lichý. Proto byl často do sudého počtu přizván někdo z příbuzných a známých. A pokud to nebylo možné, prostřelo se to místo takzvaně naprázdno. Podle pověry se totiž říkalo, že při lichém počtu by někdo z rodiny příští rok chyběl.
Po štědrovečerní večeři se napříč krájela jablka. Každý dychtivě očekával, bude-li na řezu hvězda nebo kříž. Kdo měl hvězdu, bude podle pověry v příštím roce živ a zdráv, kdo kříž, zemře. Podobně rozlouskne-li se ořech, podle zdravého jádra bude jedinec zdráv, v opačném případě bude často churavět. V misce naplněné vodou si děti pouštěly v ořechových skořápkách svíčičky. Voda se jemně zavířila a která lodička se dostala dále ke středu, ten se nejdále dostane do světa…
Kohoutovi česnek, slepicím hrachu…
V některých krajích lili na Štědrý den olovo. Po večeři se ze stolu smetly drobty a házely se do potoka, aby nebyla povodeň, do ohně, aby byly příbytky ochráněny před požárem, jinde se zahrabávaly do země, aby nesla dobrou úrodu. V hospodářství také pamatovali na dobytek, aby krávy hodně dojily, kohoutovi česnek a slepicím hrách, aby byla hojnost drůbeže.
Při přípravě a čištění ryb se uchovávaly šupinky - penízky, a jimi se obdaroval každý člen rodiny, aby měl vždy dost peněz. Mladé dívky házely střevíce ke dveřím a podle polohy špičky se rozhodovalo o tom, zda svobodná dívka odejde z domu a vdá se nebo zůstane svobodná.
Více o tématu
E-shop Českého rozhlasu
Hurvínek? A od Nepila? Teda taťuldo, to zírám...
Jan Kovařík, moderátor Českého rozhlasu Dvojka
![hurvinek.jpg hurvinek.jpg](https://plzen.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_3x2_mobile/public/images/4c83e43279b642121b870ce888c62be8.jpg?itok=5JPOJ2vm)
![](https://plzen.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_1x1_mobile/public/images/c61cb9fdb5b8bd1e1a6d06ebcb7110e7.jpg?itok=4Fwwcnre)
3 x Hurvínkovy příhody
„Raději malé uměníčko dobře, nežli velké špatně.“ Josef Skupa, zakladatel Divadla Spejbla a Hurvínka